Ett intressant ämne tycker jag, för fördomar finns överallt. Det som gör det intressant är vart det kommer ifrån.
Jag bodde i Hörby (skåne) som ungdom. och jobbade inom omsorgen. Jag hade jobbat inom äldreomsorgen ett tag o sökte sen vidare till de utvecklingstörda.
Vi hade ett boende som hette Georgs Hill. Jag hade inte varit där men man hade hört så mycket om stället. Innaför de höga murarna befann sig människor som inte var normala. De kunde vara farliga och de var mycket sjuka. Det var det man fick höra. Jag hade aldrig varit där och man var nästan för rädd för att ens cykla förbi där. Man visste ju inte vad som väntade runt hörnan.
När jag sökte jobb bland de utvecklingstörda så fick jag jobb på Georgs Hill. Jag blev rädd o var nära på att säga upp mig innan jag ens hade börjat.
Jag hade ju säkt jobb hos utvecklingstörda och förstod inte varför jag fick jobb på Georgs Hill där det fanns sinnessjuka människor.
Nyfikenheten tog överhand o jag gick med skakiga ben till mitt nya jobb. Jag mötte en äldre herre på vägen till den flygel jag var stationerad på. Han gick med en boll o hälsade så glatt. Jag hälsade tillbaka o gick vidare.
Jag kom in till min arbetsplats o träffade mina kollegor. Gick runt och hälsade på de boende och min bild av det jag fått höra på stan gick inte ihop med det jag såg. Det var ju vanliga människor som bodde där. Människor med handikapp.
De var äldre förståndshandikappade människor som behövde extra vård och omsorg. De såg likadana ut som oss andra.
Jag hade blivit inmatad med fördomar. Fördomar som jag själv trodde på. Jag skämdes över att ha trott sådant hemskt om andra människor utan att ha sett det med mina egna ögon. Fördomen kunde t.o.m kostat mig mitt arbete. Inte bara det. Det hade kunnat kosta det bästa och roligaste arbete jag någonsin haft.
Den sommaren var en otrolig upplevelse. Jag fick lära mig att de förståndshandikappade äldre människorna var så mycket klokare än oss "vanliga" människor. De tar det som det är utan att förvrida det. Så enkelt.
Efter den sommaren så lyssnar jag inte på andras fördomar. Jag ser saker o ting med mina egna ögon o framförallt så ser jag människornas värden.
ALLA är lika mycket värda. Hur vi än är, gör eller ser ut. Den ena är inte bättre än den andra . Alla har vi våra handikapp. Alla är inte synliga bara.
Jag har lärt mig att inte lyssna för mycket på andra människor. Man ska skaffa sig en egen uppfattning.
Bara för att man inte är som alla andra eller ser ut som många andra så är man en människa som ska behandlas med respekt!
Jag var ung och lyssnade på min omgivning. Jag är glad att jag vågade mig inanför dessa murar. Det är som sagt det mest givande jobb jag har haft. De lärde mig så mycket om livet!
Läs även andra bloggares åsikter om tema, fördomar, förståndshandikappade
![Follow En 7 barnsmammas vardagsliv](http://www.bloglovin.com/widget/bilder/sv/lank.gif)
![](http://www.bloggsolutions.se/bilder/rekomenderat/button1.gif)
Inga kommentarer:
Skicka en kommentar
Tack för att du läste mitt blogginlägg. Du är välkommen tillbaka.
Önskar dig en fin dag ♥